Я пам’ятаю, як “Персеверанс” був запущений, вийшов у Сонячну систему і приземлився на Марсі в лютому 2021 року.
За весь час, що минув з моменту прибуття, а це 1000 днів досліджень, він зібрав 23 зразки з різних геологічних ділянок у кратері Джезеро. Ця територія колись була домівкою для стародавнього озера, і якщо десь на Марсі і можна знайти докази давнього (скам’янілого) життя, то саме тут.
Дата – 30 липня 2020 року, коли гігантська ракета Atlas V-541 з гуркотом злетіла зі стартового майданчика з мису Канаверал у Флориді. На її борту був марсохід Perseverance, що прямував до Марса.
Він прибув приблизно через 7 місяців, увійшов у марсіанську атмосферу і успішно приземлився, використовуючи складну послідовність парашутів, ретроракет і, вперше, небесний кран, щоб спустити його з ширяючої платформи.
Його головною метою на Марсі було вивчення геології, клімату та атмосферних умов, що передувало людським дослідженням.
Місце посадки, кратер Єзеро, було обрано тому, що попередні орбітальні дослідження виявили явні ознаки стародавнього озера, яке колись заповнювало кратер.
Вважається, що вода є ключовим інгредієнтом для еволюції життя, тож якщо тут була водойма, то існує більша ймовірність розвитку життя. Вивчаючи ці скелі, ви ніби гортаєте сторінки підручників з історії, адже вони зберігають ознаки давнього життя, а також давні умови навколишнього середовища.
Кратер утворився, як і більшість інших кратерів у Сонячній системі, внаслідок певної форми зіткнення. У випадку Єзеро це був удар астероїда близько 4 мільярдів років тому.
Після прибуття астероїда до кратера було виявлено, що його дно складається з магматичної породи, яка утворилася з величезної підземної камери магми і була винесена на поверхню завдяки вулканічній активності.
З того часу були знайдені інші типи порід з піску і бруду, що свідчить про наявність води в далекому минулому на Марсі.
![](https://nnews.com.ua/wp-content/uploads/2024/05/image-341.png)
Кратер Джезеро на Марсі. (NASA/JPL-Caltech/ASU)
На той час, коли Perseverance досягнув 1000-денного ювілею свого дослідження Червоної планети, він зібрав зразки гірських порід, надійно упакував їх для зберігання і, загалом, завершив дослідження стародавнього дна озера.
Зокрема, в одному зі зразків, який отримав назву “затока Лефрой”, було виявлено дрібнозернистий кремнезем. Цей матеріал часто зустрічається на Землі і, як відомо, зберігає скам’янілості.
Інший зразок містить фосфат, який на Землі, безумовно, пов’язаний з біологічними процесами. Обидва зразки містять вуглець, який може бути використаний для вивчення умов навколишнього середовища, в яких формувалася порода.
Кратер Єзеро – велике місце, 45 кілометрів у поперечнику, тому вирішити, де саме збирати зразки, було непросто.
Коли цільова ділянка була визначена, Perseverance спочатку використовував свій абразивний інструмент для стирання поверхні, а потім використовував бортові інструменти, такі як PIXL, Планетарний інструмент для рентгенівської літохімії.
Інструменти на борту здатні виявляти як мікроскопічні, схожі на скам’янілості структури, так і ідентифікувати хімічні зміни, залишені давніми мікробами.
На жаль, на сьогоднішній день, незважаючи на те, що Perseverance досягнув вражаючих успіхів, виявлення ознак життя поки що вислизає від марсохода.